2008. augusztus 12. | MM
Ebben az évben is iszonyatosan kontrasztosra sikerült a Hajógyári-sziget első (mínusz első, vagy akármi) napja. Két évvel ezelőtt egy idősebb hölgy félhangosan megkérdezte a hátam mögött a férjétől, hogy: Te, ezeket miért engedik már most be? Na persze, attól függ, ki kérdezi.
Ahogy tavaly LGT-n, illetve tavaly előtt Illésen, úgy az idei MDN-án is a nagyszülők, a negyven fölötti anyukák és a tíz alatti gyerekek össze lettek eresztve a francia hippiktől a magyar punkokig minden renegát sátrazóval. Számomra már az is furcsa volt, hogy az 1-es villamoson odafelé nem kellett arra vigyázni, nehogy kiszúrja a szememet egy 60 centis hajtüske, hát még amikor a HÉV-en lett volna lehetőségem leülni.
A beengedésnél persze voltak kisebb-nagyobb fennakadások, amikért nem tudom a biztonságiakat hibáztatni, tényleg nem lehet könnyű egyszerre átnézni valamennyire legalább a 3 túrahátizsákkal érkező spanyolokat, és megmagyarázni egy idősödő házaspárnak, hogy akkor sem vihetnek be egy üveg bort, ha hoztak hozzá borospoharat. A délutáni döglesztő melegben azután lépten-nyomon botlottunk kisebb családi piknikekbe, ahol az apuka kente a gyerekének a nutellás kenyeret, és közben önelégülten dúdolta, hogy „… jó öreg Afrika.”.
A produkciók objektív színvonalát így talán érthető, hogy nem könnyű meghatározni. Az első órára, amikor még biztosan nincs ott senki, benyomták gyorsan az undergroundot, már amennyire ez itt értelmezhető. Amúgy egy órán belül hallani az Animal Cannibals-t, Sub Bass Monstert, a Ludditákat, és Gengszter Zolit, az egy élmény volt. Ja, és a Neurotic-brék nagyon jól szólt zenekarral.
Innen aztán kezdődtek a comebackek. A Neoton, a Bikini, Balázs F., és a többiek egy-kettő, de sokszor 5 számmal kedveskedtek a nagyérdeműnek, amit az hálásüdvrivalgással fogadott. Voltak amúgy beszúrva érdekesebb produkciók is, például Lukács Lacit egy szál gitárral az Élet a legjobb mérget énekelni valószínűleg nem sokszor fogjuk még hallani, mint ahogy Lovasit és a Csík zenekart sem, amint az Üljenek a fiúk ölébe lányokat adják elő népzenésítve. Sőt, kifejezetten jól buli volt még az egy számos PUF visszatérés, majd az Autó egy szerpentinen is, szóval, ha türelmes volt az ember, el lehetett csípni egy-két gyöngyszemet.
Viszont voltak pillanatok, amik teljesen kiverték a biztosítékot. A Társulat egy szám helyett majdnem az egész István, a királyt végigénekelte, egymás vállát átkarolva, dülöngélve, közönség dettó. Innen a Fenyő Miki-Edda-Ákos-Zorán ív elég jól reprezentálja a zuhanórepülést, aminek a végén a pilóta még megpróbálta a Zene nélkül mit érek énnel felhúzni a gép orrát, de hiába, 250 km/órás sebességgel földbe csapódott a Magyar Dal Napja. Meglátjuk összerakják-e egy év alatt.
MM
Csak regisztrált és belépett felhasználóink szólhatnak hozzá. Kattints ide a belépéshez! Regisztráció itt.
Kommentar |
---|
Galdarren | 2008. aug.. 12. 19:03 | 1 |
![]() Szerintem viszont a lehető legjobbra sikerült! Pont az volt a szép ebben a napban, hogy gyakorlatilag majdnem az egész népréteget megmozgatta! A 60asoktól a 10esekig! Több, több ilyet!!! Az István a király pedig tényleg csúcs volt! A végére pedig éppen ezek a számok kellettek!! Remélem, nem leszóltad, mert akkor a nevedet adhattad volna hozzá, MM!! A legszepp percek voltak, amikor a közönség együtt üvöltötte a Koppányt!! A zuhanórepűlésről meg csak annyit: az elsö repülő sem emelkedett néhány 10 méternél magasabbra, itt viszont szerintem megközelítették a felhőket, s a 23 órás időhatár,amit az önkormányzat szabott nem könnyítette meg a sima leszállást... |
||